‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫יש אפלה שמתקרבת.‬
‫אפלה שתיקח את...‬
‫הכול.‬
‫במשך אלפי שנים, ‬
‫הממלכות הצפוניות של אונוואן ודגונאוט ‬
‫לחמו כנגד הארץ שמדרום.‬
‫הארץ הידועה רק כאוויאלן.‬
‫במשך אלפי שנים אוויאלן‬ ‫עמדה חסינה כנגד ההתקפות.‬
‫עד עכשיו...‬
‫כובש אכזר הכניע את השבטים.‬
‫בנו הצעיר של מלך אונוואן...‬
‫הנסיך וירידיאן.‬
‫נסיך שהרעב שלו לכוח היה כה גדול...‬
‫שהעולם כולו רעד כאשר תכנן‬ ‫להיכן לפנות הלאה.‬
‫התקווה האחרונה.‬
‫נבואה עתיקה המספרת על גיבור‬
‫שיקום להביס את האפלה המתקרבת.‬
‫אבל לגיבור הזה, ‬
‫עדיין אין כל סימן.‬
‫- דגונאוט - 4,800 ק"מ צפונה -‬
‫ראגנאל?‬
‫אתה ער?‬
‫בוקר טוב גם לך.‬
‫ראגנאל?‬
‫אדוני?‬
‫אדון טיורי, אתה שוב מאחר.‬
‫בורס ממתין.‬
‫הטיפשים האלו עושים כל כך הרבה רעש.‬
‫לא נתפוס יונה, שלא לדבר על צבי.‬
‫פנטומר, תניח לזה.‬
‫זה, שלי.‬
‫ארמן?‬
‫תביא את האייל.‬
‫אתה ברצינות שולח את הבן שלך למבחנים?‬
‫הוא בן 15, הגיע הזמן.‬
‫ארמן יהיה בן 15 בשבוע הבא, האם תאמין?‬
‫חזק כמו שור.‬
‫שמעתי שטיורי לא יותר חזק מארנבון.‬
‫ובכן, חוזק זה לא הכול, פנטומר.‬
‫את החסך שלי בני בכוח, ‬ ‫הוא מפצה במיומנות ומהירות.‬
‫מהצד טיורי, מהצד!‬
‫תסיט את המכה, אל תחסום אותה!‬
‫תחזיר!‬
‫קדימה!‬
‫יש לו אינסטינקט לחימה של ברווז מפוחלץ.‬
‫אדון טיורי.‬
‫ובכן?‬
‫הילד בהחלט מנסה, אדוני.‬
‫הייתה קצת התקדמות.‬
‫תראה לי.‬
‫קדימה, ילד, אין לנו את כל היום.‬
‫טיורי!‬
‫טיורי?‬
‫הילד צריך ללמוד.‬
‫גם העולם לא יהיה קל איתו.‬ ‫-אבא, אני...‬
‫טיורי, אתה מדמם.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת.‬
‫לעולם לא אהפוך לאביר.‬
‫אתה יכול.‬
‫בורס אומר...‬ ‫-בורס רק רוצה לשמור את עבודתו.‬
‫אני יודעת שזה קשה לך.‬ ‫-לא.‬
‫אני לא שייך לכאן.‬
‫אנחנו לא שייכים לכאן.‬
‫זה לא נכון.‬
‫מי הוא היה?‬
‫מי הוא אבי האמיתי?‬
‫סיפרתי לך.‬ ‫-מעולם לא סיפרת לי דבר.‬
‫כי העבר עבר.‬
‫אדון טיורי הוא אביך עכשיו.‬
‫אבל אני לא יכול להיות בנו.‬ ‫-אתה יכול.‬
‫תראה, אם תחליט על כך...‬
‫אם תעשה מה שאני יודעת שאתה יכול לעשות, ‬ ‫אתה תצליח במבחנים.‬
‫אתה תהפוך לאביר.‬
‫- דגונאוט -‬
‫תתעלם מארמן.‬
‫אתה צריך לדאוג ממני.‬
‫אגב, אני איונה.‬
‫הו, אני...‬ ‫-כן.‬
‫כולנו יודעים מי אתה.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫מימי המלכים הראשונים, ‬
‫אנחנו בחרנו את הלוחמים שינהיגו אותנו, ‬
‫לא על ידי לידה...‬
‫לא על ידי עושר.‬
‫כי את הכבוד הזה לא ניתן לרכוש.‬
‫רק הגברים והנשים‬ ‫שיצאו מנצחים מהמבחנים האלו‬
‫יהיו ראויים לקרוא לעצמם‬ ‫אבירים של דגונאוט.‬
‫ומחר, ‬
‫אפתח את המשחקים‬ ‫בחברתו של נסיך הכתר אירידיאן.‬
‫בנו של בן הברית הגדול ביותר של דגונאוט ‬
‫המלך של אונוואן.‬
‫הוד מלכותך...‬
‫האם זה משהו לא בסדר?‬
‫ההפך.‬
‫יש לך את כל הגפיים, ושתי עיניים, ו...‬
‫מחסור מרענן של שלפוחיות, יבלות‬ ‫ו... התקרחות.‬
‫אני מניחה שבמוקדם או במאוחר‬ ‫אהיה חייבת להתחתן איתך.‬
‫לפחות לא אצטרך לעצור את נשימתי יותר מדי.‬
‫הו, את אדיבה מדי, גבירתי.‬
‫בוודאי שלא הייתי מאחל להתחתן איתי‬ ‫גם לא לגרוע שבאויבי.‬
‫האם זה נכון מה שאומרים?‬
‫שאחיך זכה בניצחון גדול באוויאלן?‬
‫הנסיך וירידיאן הצליח לעשות מה שאף גנרל‬ ‫מזה ארבעה דורות לא הצליח לעשות.‬
‫מלחמת אוויאלן הסתיימה.‬
‫ואיך אתה חושב שהוא מרגיש לגביך?‬
‫קוטף את כל התשורות‬ ‫בזמן שהוא לא מקבל דבר מלבד...‬
‫טבח ושפיכות דמים ומלחמה.‬
‫הו, הרגשות שלו הם חסרי חשיבות.‬
‫כשהזמן יגיע הוא יכבד אותי כמלכו.‬
‫התפלל לכך.‬
‫ייתכן וידרשו מעשים אמיצים לגבות זאת.‬
‫- המחנה של הנסיך וירידיאן - אוויאלן -‬
‫מה שעשינו כאן.‬
‫זו רק ההתחלה.‬
‫העולם הישן...‬
‫נחלש.‬
‫והאש...‬
‫שאנו עומדים להבעיר...‬
‫תהרוס את כל מה שנשאר.‬
‫קח את המכתבים האלה.‬
‫בחר חמישה מרוכבי האדומים...‬
‫ורסק...‬
‫כל אחד...‬
‫או כל דבר...‬
‫שעומד בדרכך.‬
‫אדוני.‬
‫ווקיה?‬
‫תביא את הסוסים.‬
‫עכשיו.‬
‫סיבובי אימון אחרונים.‬
‫סיבובים אחרונים לאימון!‬
‫נחמד מאוד להכיר אותך.‬
‫קוראים לי פולדו, ואתה?‬
‫אופס.‬
‫אני מתנצל.‬
‫הרעב של הקוצרת של ג'וסיפו גדל.‬
‫בוא ותאכיל אותה.‬
‫הנה, תרשה לי.‬
‫טיורי?‬
‫תתרכז.‬
‫תקוף.‬
‫מגן!‬
‫טיורי.‬
‫מה הטעם?‬ ‫-ראית אותו?‬
‫אין לו סיכוי.‬
‫אתה אולי רזה יותר.‬
‫ופחות חזק.‬
‫זה הופך אותך למהיר יותר‬ ‫ומטרה קשה יותר לפגוע בה.‬
‫לא משנה עד כמה הם נראים‬ ‫מלאי ביטחון עכשיו, מחר זה שונה.‬
‫תעשה מה שאמרתי לך ואתה תצליח.‬
‫זה שלנו.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫ברצינות.‬
‫לא מחפש צרות.‬
‫הנשקים שלך.‬
‫את כולם.‬
‫הו, נכון.‬
‫חייבים להיות זהירים.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫הם קוראים לי האביר השחור עם המגן הלבן.‬
‫אני חושב שזה בגלל‬ ‫השריון השחור והמגן הלבן...‬
‫סתום!‬
‫האם... האם אכפת לך?‬
‫אני קפאתי...‬ ‫-תתרחק מהנשקים שלך.‬
‫חבר, אמרתי לך.‬
‫אתה עוקב אחרי כבר יומיים.‬
‫אתה לא חבר שלי.‬
‫זוז.‬
‫אז אני קיוויתי...‬
‫שנוכל לנהל שיחה מתורבתת לגבי זה.‬
‫שיחה לגבי מה?‬
‫שנינו יודעים שאם הנסיך וירידיאן‬ ‫יצליח עם התוכנית שלו, ‬
‫אלפים ימותו.‬
‫אז למה שלא פשוט תיתן לי את המכתב הזה?‬
‫ותעזור לי לעצור אותו לפני שהוא יהרוס הכול.‬
‫תיפרד לשלום... חבר.‬
‫איפה לעזאזל היית?‬
‫אמרת...‬
‫להתחבא בעץ...‬
‫ולתקוף אותו כשהוא לא מוכן.‬
‫בדיוק. להתחבא.‬
‫לדקה או משהו כזה.‬
‫לא להפוך את זה לסוף שבוע ארוך.‬ ‫הוא כמעט הוריד לי את הראש.‬
‫האם זה שם?‬
‫התחילו במשחקים.‬
‫תחזיר!‬
‫למה הילד לא מחזיר?‬
‫אתה רוצה קצת מזה?‬
‫קדימה!‬
‫מפסידן!‬
‫כן!‬
‫בסדר. לא יפה, אבל ניקח את זה.‬
‫האם הוא מנצח?‬
‫הוא פשוט לא מפסיד.‬
‫יש הבדל.‬
‫רוכבים, תפסו את מקומותיכם.‬
‫כן!‬
‫זה אחי!‬
‫- אוויאלן -‬
‫הם מחזיקים בשבילך‬ ‫את השאמנית בפנים, הוד מעלתך.‬
‫השאמנית, אדוני.‬
‫ראש השבט אותו את משרתת מת.‬
‫את משרתת אותי עכשיו.‬
‫את מוצאת את זה משעשע?‬
‫לעולם לא אשרת אותך.‬
‫את יודעת...‬
‫איך כבשתי את הארץ שלך?‬
‫נראה לי שלא כבשת אותה בכלל.‬
‫אתה פשוט הרסת אותה.‬
‫בקרב עד המוות...‬
‫אף מקום לא יכול לשמור את נשמתו מוסתרת.‬
‫כך כבשתי את אוויאלן.‬
‫כי אני מכיר את אוויאלן.‬
‫בעבור קומץ יבולים...‬
‫ביתרת ושרפת...‬
‫ואתה חושב שאתה מבין אותנו?‬
‫לעולם לא אשרת אותך.‬
‫ובלעדי...‬
‫לא תלמד דבר.‬
‫וכך זה מתחיל.‬
‫תחילה מגיעה האפלה...‬
‫גורפת את כל מה שלפניה.‬
‫ואז מגיע לוחם עם כוחות כה גדולים...‬
‫שהם יכולים לקרוע את נשמתך.‬
‫אני מכיר את הנבואה.‬ ‫-ואתה הפעלת אותה.‬
‫אין לי ברירה עכשיו, לאף אחד מאיתנו אין.‬
‫אני משרתת את הלוחם הזה.‬
‫לא אותך.‬
‫הכוח שלי לעולם לא יהיה שלך.‬
‫באמת?‬
‫שרדת.‬
‫אני יודעת שקיווית להצליח יותר.‬
‫שרדת את היום הראשון.‬
‫חמישה טירונים הודחו ואתה לא היית אחד מהם.‬
‫אתה עדיין יכול לעשות זאת.‬
‫זה מה שבעלך חושב?‬
‫כל שהוא רוצה זה שאתה תצליח.‬
‫ולהגן על שמו היקר.‬
‫אדון טיורי הוא איש טוב.‬
‫הוא הציל אותך.‬
‫והגן עלי.‬
‫בזמן שחיילים אחרים הביאו אותנו‬ ‫הביתה מאוויאלן בשלשלאות...‬
‫הוא התייחס אלינו כבני אדם.‬
‫הוא זכה באהבתי.‬
‫והוא ראוי לשלך.‬
‫זה קרה שוב.‬
‫זה ממשיך לקרות.‬
‫הקולות.‬
‫אתה צריך לעצור את זה.‬ ‫-איך?‬
‫תתרכז במשהו אחר.‬ ‫-זה לא עובד.‬
‫זה חייב.‬
‫מה זה?‬
‫זה היה של אבא שלך.‬
‫הוא ענד את זה בכל יום בחייו.‬
‫אולי זה יעזור לך.‬
‫ומה עם קולות האוויאלן שלנו?‬
‫הו, אדון טיורי, הקטנטן.‬
‫למה בכלל מאפשרים לו להיכנס לזירה?‬
‫זה מבזה את כולנו.‬
‫תתעלם מזה, טיורי.‬
‫זו רק הבירה שמדברת.‬
‫איש לא מתכוון לפגוע בכבודך.‬
‫הצלת תועה מקבר אחים.‬
‫ונתת לגור את שמך.‬
‫כן.‬
‫וזה מעשה של צדקה, אני חושב...‬
‫כל אחד יכול לכבד.‬
‫הגור הזה...‬
‫נשרף, הוכה, הורעב, ‬
‫וגורש מביתו עוד לפני שאפילו ידע ללכת.‬
‫הוא ידע מוות יותר פעמים‬ ‫מכל אחד מכם וממני גם יחד.‬
‫והוא עשה זאת מבלי שאפילו פעם אחת...‬
‫נתן לזה להקשיח את ליבו.‬
‫הוא לא הפנה עורף לאיש או לכל דבר‬ ‫שהיה זקוק לעזרתו אפילו לא פעם אחת!‬
‫אז...‬
‫לא משנה מה שאתם חושבים עליו, דעו זאת...‬
‫אני אקח את הגור הזה על פני ‬ ‫הנאדים הנפוחים והמפונקים‬
‫שנושאים את שמכם בכל יום בשבוע.‬
‫אם הוא ינצח, הוא יעבור הלאה.‬
‫הוא יכול לנצח בזה?‬
‫כן!‬
‫אתה בסדר?‬
‫תסתום וסיים את העבודה.‬
‫אתה לא הולך להילחם?‬
‫אני הולך לעשות בדיוק‬ ‫מה שאבא שלך שילם לי לעשות.‬
‫אל תגיד לי שבאמת חשבת שתוכל לנצח אותי.‬
‫לא.‬
‫התחרות היחידה שתוכל לנצח...‬
‫היא זו שבה אביך שילם ליריב שלך להפסיד.‬
‫זה לא נכון!‬
‫זה נכון?‬
‫טיורי. הוא אמר שאבא שלי שילם לו.‬
‫תראה, ניצחת. למי אכפת?‬ ‫-לי אכפת.‬
‫אני לא אקח את מקומי עם האחרים‬ ‫אם לא הרווחתי אותו.‬
‫קח את עצתי, טיורי, והמשך הלאה.‬
‫אני רוצה לדעת.‬
‫אתה רוצה לדעת מה?‬
‫האם בן משפחה זו יתפוס את מקומו באבירות‬
‫כפי שהמשפחה הזאת עשתה בהצלחה מזה 300 שנה.‬
‫או האם עלי לשבת בצד ולצפות‬
‫בזמן שהילד אותו הצלתי‬
‫הילד שנושא את השם שלי...‬
‫משפיל אותי לפני כל החצר.‬
‫עשיתי מה שהייתי חייב לעשות.‬
‫עכשיו... גם אתה תעשה.‬
‫אני לא יכול.‬
‫לא הרווחתי את זה.‬ ‫-לא הרווחת את זה?‬
‫כל ייסורי המצפון שאתה חושב שיש לך, ‬ ‫אתה יכול לשכוח אותם.‬
‫אתה לא הרווחת את הזכות למצפון.‬
‫אתה לא הרווחת את הזכות לשום דבר.‬
‫ועד שתרוויח, אתה יכול לצאת החוצה‬ ‫ולעמוד עם האחרים.‬
‫כי אם לא, אני נשבע לך בכל מה שקדוש...‬
‫אני לא אראה אותך שוב.‬
‫איך הוא יכול היה לעמוד שם איתנו מול המלכה?‬
‫אין לו בושה?‬
‫הוא לעולם לא יצליח כאביר.‬
‫כל מה שהוא יהיה זה רמאי.‬ ‫-טריסטן אמור היה לעמוד שם.‬
‫אתם לא חושבים שאני יודע?‬
‫אז למה אתה עדיין כאן?‬
‫אם היה לך שביב של כבוד עצמי‬ ‫היית מסתלק עכשיו.‬
‫אולי אני לא יכול.‬
‫אולי הייתי רוצה אבל אין לי ברירה.‬ ‫האם חשבתם על כך?‬
‫תשקר לעצמך כמה שאתה רוצה.‬
‫אנחנו יודעים מה אתה, ‬
‫ונוודא שכולם גם כן ידעו זאת.‬
‫היי!‬
‫אין לכם פרחחים שום כבוד?‬
‫אין גבר או אישה בדגונאוט ‬
‫שלא יתנו את בכורם רק עבור האפשרות‬
‫להיות איפה שאתם עכשיו.‬
‫ומה אתם עושים עם זה?‬
‫אתם מתווכחים...‬
‫ומצווחים כמו קבוצה של חזרזירים מורעבים.‬
‫עוד מילה אחת...‬
‫ואחתוך את התפרים שלך‬ ‫ותהיה הטירון הראשון בהיסטוריה‬
‫לשבת במשמרת כשהישבן שלו חשוף.‬
‫שמעת אותי?‬
‫ואתה...‬
‫לך יש יותר מה להוכיח מכל אלו גם יחד.‬
‫אז לפחות תנסה להתנהג...‬
‫כמו אביר.‬
‫ברוכים הבאים לאתגר האחרון שלכם.‬
‫הקבר...‬
‫של האבודים.‬
‫אם יתמזל מזלכם...‬
‫הפעם הבאה שתראו את המקום הזה...‬
‫תהיה היום בו תיקברו בו.‬
‫נחים כאן אבירי דגונאוט מזה אלף שנה.‬
‫הלילה...‬
‫אתם תצטרפו אליהם.‬
‫במשך 12 השעות הבאות...‬
‫הרוחות שרודפות את המקום...‬
‫אשר גרמו לגברים לאבד את שפיותם מפחד‬
‫עד שהטביעו את עצמם בבור הקרוב, ‬
‫יבחנו כל אחד מכם.‬
‫לא משנה מה יקרה...‬
‫לא חשוב איזו אימה הם יביאו עליכם...‬
‫אתם לא תדברו.‬
‫אתם לא...‬
‫תזוזו.‬
‫ואתם לא...‬
‫תחת שום נסיבות...‬
‫תעזבו...‬
‫את הקפלה הזו.‬
‫כישלון של כל אחד מכם...‬
‫פירושו כישלון עבור כולכם.‬
‫האם זה מובן?‬
‫אז תכרעו ברך.‬
‫בדממה...‬
‫התבוננות.‬
‫ודאו שכך אמצא אתכם מחר עם הזריחה.‬
‫מה זה היה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫נוכל להדליק אותם?‬ ‫-לא, לא נוכל להדליק אותם.‬
‫ריסטרדין אמר לנו לא לזוז.‬ ‫-ריסטרדין אמר לנו לסתום.‬
‫אני מדליק אחד.‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫בבקשה!‬
‫אתם חייבים לעזור לי.‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫בבקשה.‬
‫זה יכול להיות מבחן.‬
‫הם יכולים להיות שם, רוכבים אפורים.‬ ‫-צופים בנו.‬
‫מחכים לראות אם נשבור את המשמרת.‬
‫אבל נניח וזה לא.‬
‫נניח שזה מישהו שבאמת צריך עזרה?‬
‫אז הוא הגיע למקום הלא נכון, כן?‬
‫תיכשל במשמרת ואתה יודע מה שעומד בפנינו.‬
‫בושה. קלון.‬
‫ומוות מייסר.‬
‫אז שב שם. אל תזוז.‬
‫בבקשה!‬
‫אני מתחנן בפניכם!‬
‫מה אתה עושה? תעצרו אותו!‬
‫תודה לאל.‬
‫אתה חייב לבוא איתי.‬
‫לא, אני לא יכול.‬ ‫-הוא גוסס!‬
‫האדון שלי, הוא גוסס!‬
‫זו הבעיה שלו, לא שלנו.‬
‫הוא צריך לעזרה.‬
‫בבקשה.‬
‫אנחנו לא יכולים פשוט לעזוב אותו.‬ ‫-אנחנו יכולים ונעשה זאת.‬
‫תוריד את זה, טיפש.‬
‫כמה רחוק הוא?‬
‫קרוב, מאוד קרוב.‬
‫אני אראה לך!‬
‫טיורי, אל תעשה זאת.‬
‫אהיה מהיר.‬
‫הרוכבים האדומים, הם תפסו אותנו.‬
‫אני כאן, אדוני.‬
‫אני גוסס, ווקיה.‬
‫אני אמות בתוך כשעה.‬
‫האנשים שלו לא רחוקים.‬
‫בוא לכאן, בוא.‬
‫בוא.‬
‫ברצינות?‬
‫זו העזרה שהבאת לי?‬
‫קח את המכתב הזה.‬
‫קח אותו.‬
‫אתה צריך למסור אותו למלך פביאן באונוואן ‬
‫אתה מבין?‬
‫גם את הטבעת שלי.‬
‫כהוכחה שאתה מביא את זה ממני.‬
‫העתיד, ‬
‫הממלכה כולה תלויה בכך, לא רק אונוואן.‬
‫גם דגונאוט.‬
‫אבל אני לא יכול.‬
‫עד הירח המלא הבא זה יהיה מאוחר מדי.‬
‫זה בעוד 14 ימים.‬
‫אונוואן במרחק אלפי קילומטרים מכאן, ‬ ‫זה בלתי אפשרי.‬
‫כן זה אפשרי.‬
‫על ארדנוון.‬
‫הנה, תן לי את המכתב.‬
‫בוא.‬
‫אני אלך לדגונאוט, אני אביא עזרה.‬ ‫-אתה לא מבין.‬
‫אי אפשר לבטוח באיש.‬
‫קח את המכתב, תעלה על ארדנוון ולך.‬
‫למה הוא לא יכול לעשות זאת?‬
‫מה, הטיפש הזקן הזה?‬
‫הוא אפילו יותר חלש ממני.‬
‫הוא לא היה מצליח לצאת מהיער.‬
‫זה חייב להיות אתה.‬
‫תישבע לי.‬
‫שלא תספר לאיש...‬
‫ושתביא את זה למלך.‬
‫תישבע!‬
‫זה הם.‬
‫הרוכבים האדומים.‬
‫הגיע הזמן. תן לי את החרב שלי, בבקשה.‬
‫תחזור... תחזור!‬
‫תחזור לפה!‬
‫אדוני...‬ ‫-לך.‬
‫המכתב לא כאן.‬
‫הוא חייב להיות.‬
‫כלום.‬
‫יש עקבות נוספות.‬
‫יש מישהו אחר.‬
‫שם!‬
‫תעלו על הסוסים!‬
‫הו, אלוהים, לא. לא!‬
‫עצור!‬